![](https://assets.isu.pub/document-structure/221103093433-f8e9c2e1e2e3f86bb69de04fc1e5ca1a/v1/632c873bd824c001bf116fab12a3a840.jpeg)
![](https://assets.isu.pub/document-structure/221103093433-f8e9c2e1e2e3f86bb69de04fc1e5ca1a/v1/a12d2fda9c0f9d0321a00a43ddc6e84a.jpeg)
-Ètica: Violència domèstica.
-Art contemporani: què és. Entrevistes: Esther Davó i Montse Augé.
-Biografia: Yayoi Kusama.
-Sortides i tallers:
-ABRIL:
Xerrada de l'escriptora Glòria Marín (06/04/22, 2n d'ESO).
Casal cívic Creu Alta (Sant Jordi, 20/04/22, 4t d'ESO).
-Espais i símbols de poder (26/04/22, 4t d'ESO).
-Sabadell: Edat moderna (28/04/22, 3r d'ESO).
-Dia Europeu de Solidaritat (29/04/22, 4t d'ESO)
-MAIG:
Xerrada de l'escriptora Maria Carme Roca (12/05/22, 4t. d'ESO).
Sortida al Museu d'Història de Catalunya: 1714 (27/05/22, 3r. d'ESO).
-Xerrada Mossos d'Esquadra (31/05/22, 3r i 4t d'ESO).
-JUNY:
-Història oral al Centre Cívic Creu Alta (14/06/22, 4t. d'ESO).
-Participació al Certamen de Lectura en Veu Alta.
-Participació a un concurs literari: Andrea Rama.
-Colònies (18 20 de maig).
-Passatemps i solucionari.
-Entrevista: Ely Sáez
-Racó de Direcció.
-Fotos festes: Sant Jordi i final de curs.
-Jocs Florals.
S'entén com tota conducta que es dona dins del context familiar, que produeixi danys físics, psíquics o a la seva integritat sexual, o amenaça, greuge, ofensa o qualsevol altra forma d'agressió per part d'un membre del grup familiar.
No només la violència física causa danys als éssers humans — el maltractament psicològic també és altament nociu i traumàtic. El pitjor és que moltes vegades l'agressor i la víctima no aconsegueixen prendre consciència d'estar vivint-la. La majoria de vegades, a més, la víctima considera que és una situació que es podrà revertir o que no és realment important en comparació, per exemple, amb els cops.
A més, independentment de qui estigui vivint aquest tipus de maltractament psicològic, qui el pateix sol, per exemple, deprimir-se, caminar estressat i, sobretot, normalitza la situació. Fonamentalment, a més, qui exerceix la violència psicològica, busca sobretot insultar, manipular, extorsionar, amenaçar i, fins i tot, discriminar el cònjuge (també és possible en els altres integrants de la família).
Els joves de l'escola han emplenat un qüestionari a través dels seus sentiments a casa, com si se senten sols o tenen problemes. Després de calcular i comparar respostes ens hem adonat que 3 de cada 10 joves no se senten a gust a l'entorn familiar.
Què és l'art contemporani?
L'art contemporani és si l'art del nostre propi temps, es produeix i manifesta en l'ara, responent a la consciència cultural del moment, a la seva societat, a les necessitats conjuntes, a l'esperit de l'època. I és que l'art és inherent a allò humà, a la seva cultura i evolució. L'art contemporani sol referir-se a obres originades a partir de la meitat del segle XX.
Característiques:
La fusió de corrents artístics, la cerca d'originalitat, el valor de l'experimentació i els processos, i la creació de nous discursos dins l'art conceptual, són característiques que veiem presents a la gran majoria d'obres d'art contemporani.
L’art contemporani ens permet veure el món diferent, amb diferents ulls, les causes de les coses que estan al voltant nostre, i aquest punt de vista significa saber i, per tant, entendre, pensar i repensar allò que veiem.
A l'art contemporani hi ha diferents tipus:
Fauvisme o Fovisme. -Cubisme. -Dadaisme. -Surrealisme. -Expressionisme. -Expressionisme abstracte. -Pop art. -Art cinètic.
-Abans de començar presenta't breument..
D’acord, doncs jo soc l'Esther, Esther Davó, soc profe de Música del col·legi Servator i, a part de ser professora de Música, també soc altres coses a la vida: soc persona, soc germana, soc filla, és un més i més ser professora de Música.
Bé, comencem amb les preguntes, què opines del gènere musical del "Rock and Roll"?
Bé, doncs el "Rock" per a mi ha marcat tendència, és una música que al llarg del temps s'ha fet el seu espai i que ha marcat un abans i un després, en què realment el "Rock" ha inspirat molts altres gèneres de música, llavors ha marcat tendència.
-Tens algun cantant del gènere "Rock" favorit?
Doncs... en general, m'agrada el "Rock", no podria dir que tinc un cantant de "Rock" favorit que és predominant.
-I algun grup?
-No, de “Rock”, no. Escolto "Rock", però no és un gènere de música predominant.
-I algun grup que t'agradi?
Doncs el grup que més m'agrada és Fangoria, però no és un estil de “Rock”, concretament.
T'agrada la música que se sent actualment? Com el Reggeaton, l'Electrònica...
Doncs sí que m'agrada la base instrumental i els seus ritmes sí que considero que enganxen molt i que són enganxoses, però el que no m'agrada és la lletra que conté la majoria de les cançons, la lletres penso que contenen, en general, alguns valors que no comparteixo i que bé és una cosa que és bona i que és comercial, però que si tots ens poséssim a valorar les lletres de les cançons hi ha missatges que ni són un bé per a la cultura ni per a la societat, ni per a tots els qui escolten aquesta música actualment, perquè tot això es va quedant a la consciència i va transmetent missatges que de vegades no comparteixo.
Penses que l'art de la música s'està perdent? Com deixar que una IA faci els tambors, fer sons aleatòriament i dir que és música...
-Sí que crec que la música ha anat evolucionant molt, abans només hi havia una manera de fer música i ara hi ha moltes maneres, però crec que ens hem d'adaptar, és a dir, abans hi havia uns estils de música que avui dia ja no funcionen i que cal renovar-se, però que no tot s'hi val, no amb combinar 4 sons això ja és música, llavors això, no tot s'hi val.
-Entrevista feta a Montse Augé
-Què és per a tu l'art?
Les representacions artístiques són una necessitat bàsica de l’ésser humà per manifestar i projectar la seva sensibilitat. Des de la prehistòria ha existit l’art. Em considero una enamorada de l’art en totes les seves facetes: pintura, arquitectura, literatura… Ha format i forma part de la meva vida. Crec que és necessari per completar-nos com a persones, especialment en l’àmbit emocional.
-Què penses de l’ art modern?
L’art s’adapta a cada una de les etapes de la història i crec que la divisió art modern i antic es va actualitzant a cada època. Pel que nosaltres ara és antic era modern ,per exemple ,pels renaixentistes al segle XV. Tot és relatiu. L’art és atemporal i l’exemple és que ens segueixen fascinant obres del passat.
-Prefereixes l'art efímer o l'art etern?
L’art és etern. Mai serà efímer perquè encara que desaparegui per qualsevol motiu, si l’hem contemplat sempre romandrà a la nostra memòria.
-Tu fas algun tipus d'art?
M’agrada molt escriure .
-Com creus que l'art ha afectat en el món?
L’art es pot fer servir per a mostrar la nostra sensibilitat, per manifestar-nos, per protestar, per educar… És la millor arma pacífica que ha creat l’home amb poders infinits.
-Creus que l'art pot curar el malestar?
Crec que ho pot curat tot, que és terapèutic tant produir art, com consumir i gaudir de l’art.
Yayoi Kusama és una artista japonesa nascuda el 22 de març de 1929, que va estudiar a Kyoto City University of Arts. Al llarg de la seva carrera, ha treballat amb una gran quantitat de mitjans incloent: pintura, escultura, art performance i instal·lacions; la majoria dels quals exhibeixen el seu interès temàtic en la psicodèlia per la repetició i els patrons. Kusama és una precursora dels moviments de l'art pop, el minimalisme i l'art feminista. Tot i haver estat oblidada després que va deixar l'escena de l'art novaiorquès a principis de la dècada de 1979, Kusama és reconeguda actualment com una de les artistes més importants que hagi sortit del Japó.
Dimecres, 6 d’abril, va venir l’escriptora Glòria Marín, l’autora del llibre “Vaig conèixer en Dakh!” (llibre que vam llegir al llarg del 2n trimestre en l’àrea de Llengua Catalana), a la classe de 2n d’ESO. La xerrada va consistir en fer preguntes que els alumnes teníem preparades per així aclarir dubtes.
Les preguntes van ser contestades mitjançant vivències i anècdotes sobre la seva vida i sobre la seva professió d’escriptora. Els alumnes ens ho vam passar molt bé i la Glòria va gaudir de l’experiència. Per finalitzar la xerrada, la Glòria va signar els exemplars dels llibres que teníem , afegint també una dedicatòria.
El passat 20 d'abril els alumnes de 4t d'ESO vam celebrar Sant Jordi al Casal Cívic de la Creu Alta. L'activitat estava emmarcada dins del projecte de servei comunitari que estem duent a terme. Vam muntar una paradeta amb llibres de segona mà, punts de llibre, roses, fermalls... elaborats pels mateixos alumnes de 4t, que va ser tot un èxit. Vam compartir uns moments molt especials amb el grup de català i anglès del Casal que ens va regalar lectures de poemes. Els nostres alumnes van fer un petit concert de Sant Jordi amb piano, guitarra i un cor que ens van regalar cançons com: Boig per tu, Escriurem, Soldadito de hierro o Bicicletes. Cada dia estem més contents i orgullosos d'aquest projecte de col·laboració i aquest intercanvi intergeneracional que tant ens està enriquint.
Els alumnes de 4t d'ESO hem començat a treballar la segona república espanyola i la guerra civil. Com a activitat inicial avui hem fet la sortida d'Espais i Símbols de poder del Museu d'Història de Sabadell. Hem fet un recorregut pel centre de la ciutat amb parades en espais (carrers com el de Gràcia, l'antiga Rambla del Generalísimo, el portal de Sant Roc, monuments importants, el campanar de Sant Fèlix...) als que hi ha associats fets molt importants relacionats amb la proclamació de la 2a república, guerra civil i la repressió franquista posterior. Per últim, hem ensopegat amb unes plaques!!! Les stolpersteine, “pedres que fan ensopegar” en alemany, són llambordes creades per l’artista germànic Gunter Demnig que s’han convertit en un reconeixement simbòlic internacional a les víctimes de l’holocaust nazi. Aquestes peces quadrades, fetes de formigó i recobertes d’una fulla de llautó, tenen gravades les dades de la persona deportada, i es col·loquen en el paviment de davant de les cases. Aquí a Sabadell en tenim al voltant de la setantena. No perdem mai la memòria històrica!!!
El passat dia 29 d’abril els alumnes de 3r d’ESO vam fer un taller per conèixer Sabadell a l'edat moderna. En primer lloc vam fer una visita guiada per conèixer els principals fets històrics i socials que van definir l'època moderna, com va anar canviant la ciutat i ens van aproximar al coneixement i respecte del patrimoni de la ciutat.
Per acabar amb la visita, hem entrat de ple a l'edat moderna amb la visita a la Casa Duran, construïda entre els anys 1578 i 1606, amb les característiques pròpies d’una casa senyorial i, a la vegada, de producció agrícola. Hem pogut veure els cellers, els cups i les restes d’una fàbrica de sabó a la planta baixa i el saló principal i les cambres de la planta noble.
El passat divendres 29 d'abril es va celebrar el dia europeu de la solidaritat i cooperació entre generacions. Els alumnes de 4t ho vam voler celebrar conjuntament amb la gent gran del casal cívic de la Creu Alta, compartint reflexions sobre l'amistat, el respecte, la solidaritat, l'amor, la família, la confiança... Vam passar una estona on vam riure molt, vam compartir opinions, vam debatre sobre el que representen aquests valors per a cadascú de nosaltres, adonant-nos que els valors no entenen d'edat.
Avui, 12 de maig, l'escriptora Maria Carme Roca ha vingut a la nostra escola per fer la xerrada del llibre de lectura que van llegir al llarg del 2n trimestre, els alumnes de 4t d'ESO: "Selfies al cementiri", novel·la de ficció sobre vius virtuals. Primer, la Maria Carme ha fet una breu introducció sobre la seva gran feina com a escriptora i, a continuació, ha anat contestant les preguntes que li han anat fent els alumnes, preguntes sobre la seva professió com: per què va decidir dedicar-se a escriure, quins referents literaris van marcar i marquen la seva trajectòria, quins gèneres utilitza, si es dedica només a escriure, quant triga a escriure un llibre, etc. i, també, preguntes més específiques sobre la història: com va ser què se li va acudir, si amb el final obert que té ha pensat en fer un segon llibre, etc.
Per acabar, ha signat alguns exemplars que han portat els alumnes.
Ha estat una xerrada interessant que ha permès els alumnes apropar-los més al gust per la lectura i de l'escriptura gràcies a una persona molt propera com ha estat la Maria Carme. Gràcies!
El passat 27 de maig, els alumnes de 3r d’ESO vam fer una sortida a Barcelona. El punt de sortida va ser el Museu d’Història de Catalunya. El monitor ens va explicar fets importants que van ocórrer a diferents llocs de Barcelona durant i després de la Guerra de Successió Espanyola. Vam visitar el monument de Josep Moragues, que va ser un general militar català que va lluitar per la llibertat catalana; el Baluard del Migdia i la Muralla del Mar, que protegia Barcelona dels atacs provinents del mar i que va ser destruïda per les tropes borbòniques; Pla de Palau i el Palau del Virrei, plaça que era l’entrada de mercaderies del mar i palau on vivia Carles III amb la seva esposa, i l'església de Santa Maria del Mar, on va casar-se Carles amb la seva esposa Isabel i que estava connectada per un pont al palau. Vam caminar pel Passeig del Born, on una gran part del barri de La Ribera va ser enderrocada per fer la fortalesa de la Ciutadella, i vam entrar al Mercat del Born, on es troben fonaments dels llars destruïts. L’última parada va ser el Parc de la Ciutadella, on va estar la fortalesa militar i que ara és un jardí públic. Va ser molt interessant saber els llocs que representen fets importants a la història del nostre país.
El dia 31 de maig, van venir els Mossos d'Esquadra a la classe de 3r d'ESO. Van fer-nos una xerrada sobre el perill de les addiccions, però es van centrar principalment, en les drogues més comuns i més consumides pels joves.
Ens van explicar les lleis que hi ha i també el perill que implica consumir-les.
Ens van fer veure que ara tenim molta facilitat per aconseguir aquestes substàncies ja que cada cop estan més “normalitzades”, però segueixen sent il•legals i les conseqüències cada cop són més greus, també ens van dir que la col·laboració amb la policia sempre ajuda que la conseqüència sigui menys greu.
Avui dia 14 de juny els alumnes de 4t hem anat al Casal Cívic de la Creu Alta a fer unes entrevistes a la gent gran del barri. Després de conèixer la postguerra civil, el franquisme i la transició, per parelles vam preparar unes entrevistes. La font de saviesa i la riquesa de les informacions que hem extret després de més de 1h i 15 minuts, són d'un valor incalculable. Tenim informació de primera mà de com va ser l'escola del franquisme, dels canvis econòmics i socials que van haver, dels moviments clandestins que van fer trontollar el règim, de com es va viure la mort de Franco, la transició, el 23F... i tot des de diferents punts de vista i ideologies diverses que encara ens han enriquit més. Una gran forma de tancar el Servei Comunitari d'enguany. Mantinguem sempre molt present la nostra història i valorem les vivències personals com una de les fonts històriques de més valor.
Aquest curs, en la modalitat de lectura individual (Categoria Corsaris) hi ha participat la Laia Algar, alumna de 1r d'ESO i la Laia va llegir un fragment de la novel·la "L'evolució de la Calpurnia Tate" de Jacqueline Kelly i, en la modalitat de lectura col·lectiva (Categoria Tropa de Corsaris) hi han participat tres alumnes de 3r d'ESO: Oriol Juan, Isaac Real i Ivan Tomey, ells van llegir un fragment de la novel·la que van haver de llegir com a lectura de Català durant l'estiu: "Tots estimem l'Emma" d'Àngel Burgas.
Ells es van preparar els fragments llegint a casa, llegint davant de companys i professors... han treballat de valent per fer-ho molt i molt bé, en aquestes semifinals del Vallès Occidental van haver de posar-se davant d'una càmera per tal de gravarlos, ja que aquesta fase no s'ha pogut fer de manera presencial. No han passat aquesta fase, però estem molt orgullosos de tot el gran esforç i interès que han mostrat. De part nostra, felicitats nois i noies per la gran feina feta!!!
La nostra alumna, Andrea Rama Franco, de 4t d’ESO ha aconseguit en 2n premi del Certamen Literari L’Art d’escriure, organitzat per l’associació de veïns de Ca n’Oriac. El text ha estat premiat passant per davant d’alumnes de tot Sabadell. Us deixem que gaudiu amb el seu escrit. Estem molt orgullosos de tu, Andrea!!!
Empezar a escribir sobre algo agridulce no es tan fácil. ¿cómo voy a atreverme a reducir todo a simples palabras tristes, y cómo no voy a hacerlo si se trata de una despedida?
si tus recuerdos duelen, porque ya no puedo volver a vivirlos, ¿en quién más encontraré esa emoción que tanto amaba? si no eres tú, ¿quién me hará sentir protegida? ¿dónde buscaré esa seguridad que me otorgaba tu presencia?
¿de qué hablamos, para hacer bonito este anochecer?
¿qué podría decir, que no te haya demostrado ya?
siendo tú mi fan vehemente de todos mis poemas. este es para ti, aunque no como te lo esperabas ni como yo lo hacía.
siempre supiste que mi tema favorito para escribir era el dolor, en todas sus facetas. y aunque lo sea, ¿cómo te escribo?
el sentirse tan libre, pensar en la existencia del “siempre”, coger la mano de alguien y que encaje perfectamente, olvidando que algún día se separarán. como ir a un parque un día, amar al sol y encariñarse con las hojas de los árboles, olvidando que el otoño existe, estando en verano.
si sentí paz y comodidad, como nunca antes lo había hecho. ¿qué clase de dolor es este, entonces? si mientras escribo, pienso en tu sonrisa, ¿de qué hablamos para hacer doloroso este anochecer?
incapaz de despedirme, pero a su vez incapaz de saludarte de nuevo.
nuestras manos tienen miedo a encajar, solo son capaces de rozarse entre ellas, después de lo unidas que estuvieron.
y ¿de qué hablamos, para hacer comprensible este anochecer?
¿qué fue lo que nos separó tanto como lo están estas frases entre sí?
¿cómo nos atrevimos a causar esto? nunca fuimos de taparnos en un mundo como este, “en un mundo de caballeros andantes”, y ahora que estamos tan lejos, empecé a verte a ti por primera vez con la armadura puesta, ya no queda hueco ni para ver el brillar de tus ojos, y no sé si eso es lo que me duele más, eso o que no pueda ponerme yo armadura, por el hecho de que la que tú llevas, es la mía, yo misma te la di porque pensé que contigo nunca me haría falta.
siento algo en el estómago al acabar este texto.
¿será que este anochecer tan largo está vacío?
las estrellas no tenían ganas de salir hoy a alumbrar, por eso te he escrito, porque tú eres una de ellas, y, aunque no te vea, estás guardada entre cada letra.
anochecer azul, anochecer oscuro, ¿será solo un eclipse oes hora de cambiar de cielo?
- “Soc Ely, treballo en el Servator des del 2016, i soc el que veieu, no m’amago. Soc mare de Nerea, la meva filla, visc a Castellar, soc la germana petita de 5, i em vaig criar a Can Puiggener”.
Com va ser la teva infància?
- “Molt bona, el Llano et dona moltes oportunitats si les busques”. Eres bona estudiant?
- “Sí, sempre m’ha agradat estudiar, perquè sabia que em jugava el meu futur”.
Va haver algun professor que et va marcar molt?
-“Sí, tant per a les coses bones, com per a les dolentes”.
Vas anar a la uni?
-“Sí”.
Com va ser la teva experiència a la uni?
“Va ser molt bona.”
Què o qui et va inspirar en ser docent?
-“El meu avi, ell era professor, és la persona més humil i sàvia que he conegut, feia que t’enamoressis de la docència”.
Des que estàs al col·le hi ha hagut algun cas o cosa que t’hagi impactat molt?
-“Cada dia hi ha casos diferents, i cada cas és sorprenent”.
Quina ha estat la millor experiència de la teva vida?
-“Ser mare ha estat la millor experiència”.
Hi ha algun alumne que t’ha sorprès molt, per com ha millorat?
-“Em sento orgullosa per la persona, ja que passen per situacions que no són fàcils.”
Segueix en peu l’escapada a Granera o a PortAventura?
-“Òbviament que segueix en peu.”
S’ha acabat el curs… Plegats hem assolit un any més, empènyer els nostres aprenentatges, projectes, inquietuds, VIDA al cap i a Ia fi…
I si HI SOM, és que en alguna cosa haurem avançat i potser en d’altres hem anat enrere, esclar…Però això és la vida precisament, oi (?), un aprenentatge constant en el que, de vegades l’encertem i, de vegades, ens equivoquem.
M’agrada molt una màxima del bàsquet que diu: “No importa si has errat el darrer llançament; el que importa, és el següent que has de fer”. Així que, llevem-nos cada dia pensant en què podem millorar i siguem tan positius com puguem; la vida passa i cadascun de nosaltres en som els protagonistes. El que ja ha passat, passat està.
Agrair-vos, doncs, a tots l’esforç i la confiança entre uns i altres (profes, personal no docent, monitors, equip directiu, pares, mares, AMPA, àvies i avis, alumnes, etc.), per haver sabut fer EQUIP i fer possible que celebrem un curs més una promoció del COL·LEGI SERVATOR. És il·lustratiu i molt satisfactori, que justament aquest any i per primera vegada en aquest segle (!), hàgim arribat al número de 30 ALUMNES DE LA CLASSE DE 4t que se’n va a Mallorca! TOTES i TOTS, TRENTA realitats, trenta persones que, essent ben diferents entre elles i després d’haver conviscut durant MOLT de temps la gran majoria (“a lo bueno y a lo malo”), decideixen fer EQUIP per anar a Mallorca. Moltes felicitats de veritat a vosaltres i també al vostre tutor, el Sergi, que s’ho mereix!!
I recordeu, SOLS, podem sobreviure; PLEGATS, FENT EQUIP, podrem viure millor. GAUDIU DE L’ESTIU EN BONA COMPANYIA I… FINS BEN AVIAT!!!
Jordi Corominas COL·LEGI SERVATOR DirectorRecull de proses i poesies dels alumnes de l’ESO del col·legi Servator.