Bortom rätt och fel © Patrick Gruczkun patrick@samarbetsbolaget.se ISBN: 978-91-87921-05-6 Layout: Namdar Nasser Illustrationer: Yvette Gustafsson nordienT, Göteborg 2015 www.nordient.se/forlag
INNEHÅLL FÖRORD
7
YXAN
10
INDIANHÖVDINGEN
12
ATT VÄLKOMNA SIG SJÄLV
16
ATT VARA ÖVERTYGAD
18
ÄNGELN & DEMONEN
20
FOTSTEG I SANDEN
24
DROTTNINGENS DIAMANT
26
TRÄDGÅRDEN
30
NADIAS BERÄTTELSE
34
RABBI ZUSIAS MÖTE MED GUD
38
MEDMÄNNISKOR ELLER MOTMÄNNISKOR
40
BILVERKSTAN
44
ÅSNAN
48
FLICKAN MED CANCER
52
ARBETSLÄGRET
54
HÄLSNINGEN
58
BRÖDERNA OCH KAMELERNA
60
DVÄRGEN
62
TIGERN OCH RÄVEN
64
GATLYKTAN
68
AIKIDO
70
PÅ ANDRA SIDAN FLODEN
76
FÖRÖDMJUKELSE OCH MOTSTÅND
80
VALPAR TILL SALU
82
LEKSAKSAFFÄREN
84
DU ÄR SÅ VACKER
88
HANTVERKAREN
92
EN GAMMAL MAN TITTAR TILLBAKA
94
SLAGET OM FLODEN
98
EFTERORD
102
LITTERATURFÖRTECKNING
103
TACK TILL
104
OM FÖRFATTAREN
105
FÖRORD Denna bok kom till efter flera års samlande av berättelser. Här finns historier som betytt något för mig, som hjälpt mig och som slagit an en sträng inom mig. Berättelserna kommer från runt om i världen och säger alla någonting om vad det innebär att vara människa. De kommer från Afrika, Nordamerika, Europa, Mellanöstern och Asien. Ursprunget för berättelserna är sekulära, buddistiska, muslimska, kristna och judiska idétraditioner. Vissa av dem har gått i arv i många generationer och andra är från det svenska samhället på 2000-talet. Jag skrev den här boken för att det finns historier som förtjänar att delas. Jag vill dela dem med dig för att de kanske också kan få betydelse för dig. I mitt liv och arbete återkommer jag ofta till berättelser. Som föreläsare och kursledare har jag upplevt hur kraftfulla de är. Hur de får oss att tänka till och
tänka om och hur de bryter av mot fakta och modeller. Historierna i den här boken försöker alla beskriva något komplicerat ”så att folk förstår”. Så att jag förstår. De svåraste frågorna i livet kan hur som helst inte förklaras av statistik och tabeller. De kan i och för sig inte förklaras av berättelser heller, men de hjälper oss i alla fall att ställa frågor. De tar oss till en plats ”bortom rätt och fel”. En plats där vi möter varandra och oss själva prestigelöst, som de famlande individer vi alla mer eller mindre är. En reflektion jag ofta gjort när jag fördjupat mig i ett ämne är hur värdefullt det är att kunna ställa bra frågor. Det är sällan jag kommit ut ur mitt kunskapssökande med definitiva svar, snarare har allt blivit mer komplicerat. Som efter att ha tillbringat tre månader i Jerusalem 7
för att förstå konflikten mellan Israel och Palestina. Jag ”visste” mer innan jag åkte dit. Efteråt var jag inte längre så säker. Det fanns så många olika sätt att beskriva vad som hänt och lika många idéer om vad som borde ske härnäst. Jag mötte hela tiden nya skildringar som verkade trovärdiga, var behjärtansvärda och samtidigt helt omöjliga att förena. När jag återvände hem kände jag mig förvirrad. Samtidigt var jag medveten om att jag nu i alla fall var förvirrad på en högre nivå än tidigare. Jag hade andra frågor att ställa om situationen och kunde se nyanserna bortom de enkla svartvita slagorden. Vad du gör med denna bok (och vad du tillåter den att göra med dig) är givetvis upp till dig. Du kan läsa den ett kapitel i taget eller allt på en gång. Men om du tar den på allvar, ge dig tid att tänka på berättelserna, reflektionerna och frågorna i slutet av varje kapitel. 8
Du får gärna sprida historierna vidare. Läs dem för människor du bryr dig om, i sammanhang där du hörs eller återge dem i text. Men kom ihåg att ingen av oss och därför alla av oss äger dessa berättelser.
Problemet med fördomar är inte att de är fel, utan att de är ofullständiga. De berövar människor deras värdighet och fokuserar på hur vi är olika snarare än på hur vi är lika. Chimamanda Ngozi Adichie
ÄNGELN & DEMONEN En ängel och en demon vandrar för människorna osynliga kring på jorden. De talar om allt mellan himmel och jord och är mitt uppe i ett intressant samtal när de möter en man. Ängeln märker hur demonen släpper något framför mannen som böjer sig ner och plockar upp det. Mannen skiner upp ”Ja, Jaaaa! Jag har hittat det! Wow, underbart, fantastiskt, äntligen!!!” ropar han och springer överlycklig och full av energi därifrån. ”Vad var det du gav den där mannen?” frågar Ängeln förvånat. ”En liten bit sanning”, svarar demonen. ”Vad är det du säger? Hörde jag rätt?” utbrister ängeln. ”Du, en demon, gav mannen en bit av sanningen? Men det är ju ditt jobb att skicka människor
20
in i fördärvet, inte att upplysa dem.” ”Det var precis vad jag just gjorde”, svarar Demonen. ”Jag gav honom en liten bit av sanningen, men fick honom att tro att det var hela Sanningen.”
Källa: Efter en berättelse av Johan Galtung ur Wahrscheinlich hat diese Geschichte gar nichts mit Ihnen zu tun av Ed Watzke, Forum Verlag Godesberg 2008 (fritt översatt)
21
Jag fascineras om och om igen av hur vissa människor verkar vara så säkra på sin sak. Att deras tolkning av en lag eller en bok eller ett historiskt skeende är det enda korrekta. Att allt annat är fel, mindre värt och bör förkastas. Jag är helt övertygad, till dess jag ändrar mig, om att frågorna är viktigare än svaren. Framförallt för livets stora mysterier,
22
de eviga frågorna om varför vi är här, vad som är vårt syfte och hur vi lever ett så gott liv som möjligt. Att ställa sig dessa frågor med jämna mellanrum och hålla dörren öppen för att svaren kan förändras gör det möjligt för oss att växa som människor om leva i samklang med vår omvärld. Det är svårt att veta bäst och utvecklas på samma gång.
Motsatsen till ett riktigt påstående, är ett felaktigt påstående. Men motsatsen till en djup sanning, kan vara en annan djup sanning. Nils Bohr
t 7JMLB ÊS EJUU MJWT TUPSB NZTUFSJFS t 7JMLB GSÌHPS WJMM EV LPNNB JIÌH BUU TUÊMMB EJH TKÊMW NFE KÊNOB NFMMBOSVN t )BS TWBSFO QÌ EFTTB GÚSÊOESBUT IJUUJMMT VOEFS EJUU MJW 23
BILVERKSTAN För ett antal år sedan fick Fryshuset i Stockholm kontakt med en ung kille som var ordentligt på glid. Killen, vi kan kalla honom Martin, hade det struligt hemma och var, blott 16 år gammal, redan välkänd hos polisen. På Fryshuset pratade man med honom om möjligheter och framtiden och upptäckte att han älskade bilar. Att meka med bilar var hans stora passion. Efter ett tag lyckades man ordna en praktikplats åt Martin på en bilverkstad. Där träffade han vuxna män som tjänade sitt uppehälle genom att jobba med det som Martin älskade. Detta var givetvis en viktig upplevelse för honom. Efter några månader kom julen och över fikat sista dagen innan ledigheten frågade Stefan, en av de anställda, vad han skulle göra på julafton.
44
”Äh, jag drar väl ner till plattan”, svarade Martin. ”Morsan kommer supa till som vanligt och jag pallar inte att vara hemma när hon sätter igång.” ”Plattan! På julafton?” utbrast Stefan. ”Nä.... Nej det fungerar inte, så kan det inte vara. Kom hem till oss istället. Vi har massa mat och du är välkommen. Kom klockan 5. Så blir det, det är bestämt!” Martin tog vara på erbjudandet och de firade en trevlig julafton tillsammans. Inget extraordinärt. Inga konstigheter. En vanlig familjejul. Stefan hade köpt en kalender med biltema till Martin och de åt ett traditionellt julbord. Efter att ha fyllt sina magar och delat ut presenterna spelade de spel och tittade på TV. Framåt småtimmarna gick Martin hem till sig igen.
Sedan fortsatte praktiken på verkstan och så småningom var den slut. Martin och Stefan tappade ett tag efter detta kontakten. Många år senare var Stefan på ett konferenshotell. I fikapausen kom en man fram till honom. ”Minns du mig?” frågade han. Stefan tänkte efter och sedan kände han igen Martin. ”Jag vill att du ska veta en sak”, sade Martin. ”Den där julen när du bjöd hem mig så räddade du mitt liv. Det var första gången jag fick uppleva en kärleksfull jul och hur relationerna i en familj kan vara. När jag kommit hem den kvällen bestämde jag mig för att det ville jag också ha.”
Källa: Fritt återgiven efter en föreläsning av Anders Carlberg, grundare av Fryshuset
45
Ett av mina favorituttryck är ”oprovocerad vänlighet”. Att göra en vänlig handling utan förväntan på återgäldning eller egna fördelar. Att göra den helt enkelt för att det är rätt sak att göra här och nu. För att jag kan, för att jag vill. Att göra
46
lite mer än vad som förväntas är vackert. Det är vardagspoesi. Samtidigt så stärker det vår gemenskap och de positiva förväntningar vi har på varandra och bidrar i längden till ett samhälle där även jag har större chans att få hjälp av en främling när jag behöver det.
Vi kan inte alla göra stora ting. Men vi kan alla göra små handlingar, med stor kärlek. Moder Teresa
t )BS EV TKÊMW WBSJU NFE PN OÌHPU TPN MJLOBS CFSÊUUFMTFO t 7JMLB IBOEMJOHBS BW PQSPWPDFSBE WÊOMJHIFU TLVMMF EV WJMKB CFHÌ PGUBSF t 7BE IBS EV BUU HF TPN LPTUBS EJH MJUF NFO LBO CFUZEB NZDLFU GÚS BOESB 47
PÅ ANDRA SIDAN FLODEN En stor zenmästare undervisade en dag sina lärjungar när en främling kom till templet och slog sig ned. Till en början lyssnade han på mästarens tal men blev allt mer orolig och verkade inte alls tycka om det han hörde. Efter en stund kunde han inte längre hålla sig utan ställde sig upp och avbröt bryskt mästaren mitt i en mening. ”Din lära verkar inte innehålla något anmärkningsvärt”, utbrast han. ”Min mästare kan framkalla underverk men du bara pratar om de små tingens betydelse. Jag minns en gång när min mästare stod på ena sidan av en flod. På andra sidan stod en av hans lärjungar med ett vitt papper och mästaren skrev Amidas heliga namn på pappret genom luften. Kan du göra det och bevisa storheten i din lära?”
76
Zenmästaren tittade mannen i ögonen och svarade lugnt: ”Nej, det kan jag inte. Jag kan bara göra små underverk, som att när jag är hungrig äter jag och när jag är trött sover jag. Och när jag blir förolämpad förlåter jag.”
Källa: Zenbuddhistisk berättelse (fritt återgiven)
77
Carl Gustav Ljung sägs någon gång ha sagt att allt det som irriterar oss, hos de vi möter, kan lära oss någonting om oss själva. Jag vet inte om det är sant men nog är det så att jag har lärt mig saker om mig själv av dem jag mött. Hur jag fungerar, vad som triggar mig och hur mina ”skuggsidor” visar sig.
78
Ifrågasättanden är inte enkla att hantera. Det är lätt att gå i försvar eller attackera tillbaka för att skydda sig själv. När detta sker är det tid för de små underverken från berättelsen. En vänlig handling – utan krav på motprestation. Att fråga en gång till – innan du dömer. Att ta första steget – utan att veta om den andre följer med.
To forgive is to set a prisoner free and discover that the prisoner was you. Lewis B. Smedes
t /ÊS IBS EV LÊOU EJH JGSÌHBTBUU t 7BE IÊOEFS NFE EJH OÊS EV HÌS J GÚSTWBS t 7BE CFIÚWFS EV GÚS BUU LÊOOB EJH USZHH PDI LBQBCFM BUU IBOUFSB wTWÌSB NÚUFOw 79
EFTERORD ”Mänskligheten” är en berättelse som håller på att skrivas. Författarna är vi allihopa och vi skriver tillsammans. Vi skriver genom det vi tänker, säger och gör. Genom hur vi är mot varandra i det vardagliga mötet på bussen, i tvättstugan, på arbetet, i familjen och på sociala medier. Vi skriver med gärningar av osjälviskhet och vänlighet likväl som med gärningar av egoism och illvilja. Vi kan välja att inte bry oss om detta, att ignorera vår del i berättelsen om mänskligheten, men vi kan inte välja bort att vara medförfattare. Berättelsen äger oss lika mycket som vi äger den och vi behöver våra medmänniskor precis som de behöver oss. Vi har självklart olika syn på vad vi skriver och vart det ska leda. Mänskligheten är en kaotisk berättelse vars röda tråd kan uppfattas någorlunda korrekt först i efterhand. Men oavsett vem du är och var du befinner dig. Om du har fötts i landet där du bor eller flyttat dit. Om du studerar, arbetar, är sjukskriven, söker arbete eller är pensionär. Om du tror på en gud eller flera eller ingen alls så är du en berättare. Låt oss fortsätta att tillsammans berätta om vad mänskligheten är och, kanske än viktigare, om vad den skulle kunna vara. Med värme
Patrick Gruczkun, Sverige 2015
102
OM FÖRFATTAREN Jag föddes i Hannover, Tyskland 1982 och var sju år gammal när muren föll och vi och dom blev ett större Vi. Jag tillhör den andra generationen som läst otaliga böcker men aldrig fått höra våra mor- och farföräldrar berätta. Den andra generationen som vet utan att förstå. Jag kom till Sverige 1988 och tillbringade den första sommaren i mosterns sommarhus på Öland. Jag minns lukten av enbär, jakten på kattguld och alla sagor mamma läste. Min tyska brytning byttes ut till småländsk och när jag var 12 gick livet vidare i Stockholm. Det var en kulturkrock större än den första. Jag utbildade mig till beteendevetare med fokus på internationella frågor och konflikthantering. Studietiden tog mig till Indien, Sudan och Jerusalem innan jag flyttade till Göteborg via Tomelilla. Jag drivs av en längtan att förena berättelser som är svåra att förena och att ställa frågor som inte har några svar. Det kan låta hopplöst men det är det inte när samtalet är målet och frågan viktigare än svaret.
105